Team Wild Animals Only Released On: Www.HoundDawgs.org.
Jøsses!
Vi må stikke!
Den veien!
- Førersetet. - Faen!
Er den til hjelp?
Pokker.
Hei!
- Connor mistet den. - Neste gang gir du meg den.
Du så ikke hva som skjedde med Mikhail!
- Hva skjedde med Mikhail? - En kjempemøll drepte ham!
En kjempemøll?
Kan vi dra? Det er ekkelt her.
Jeg trenger bare den... og den...
og så...
sånn.
Hva i...? Kom igjen.
- Du visste jo hvordan! - Ja, det er noe galt.
- Hva da? - Jeg har gjort dette tusen ganger!
Til og med når batteriet er dødt hører man tenningen klikke. Hør.
BASERT PÅ STEPHEN KINGS TÅKEN.
Kom igjen. Hva i...?
Kom igjen!
Vi får finne en annen bil.
- Det er en bensinstasjon rundt hjørnet. - Vi kan ikke gå ut igjen.
Hvor lang tid tror dere vi har på oss før noe hender?
Tåka kommer og går ser det ut til. Den letter når man ikke er der.
Ja, den var kjempetett da Mikhail, dere vet...
Ok. Vi venter på at den letter og da løper vi.
- Ok? - Ok.
Ok. Tåka letter visst nå.
Ok. Bare følg meg.
- Hold deg nær meg. - Ok.
En, to...
tre.
Nei! La meg være!
Ro deg ned.
Jeg kan ikke puste.
Kom igjen nå.
Det er ingen fare.
Nok et panikkanfall?
Det er jo ikke annet å gjøre her enn å bli redd.
Vi må distrahere dem.
Få se hva vi har her...
- Ser man det. - Vær så god.
- Noen som er sugen på poker? - Klart.
Ta denne.
Hva? De ungdommene sier ikke nei til Bridgevilles stjernequarterback.
En lang.
Ja!
Hør nå, ingenting hadde hendt.
Hør på meg for en gangs skyld i stedet for på din teite kamerat!
Håper dere ikke planlegger flere eksperimenter.
Hvis jeg føler for å bli voldtatt så roper jeg på deg.
- Er alt i orden, fader? - Det er litt ustemt.
Fader?
Jeg har alltid vært gudfryktig, jeg...
Jeg tror på Bibelen, jeg lever livet mitt etter Hans ord.
Mer eller mindre.
- Har du mistet troen, fader? - Hvordan kan jeg det?
Jeg så akkurat en demon
og røyk stige fra avgrunnen, akkurat som det står i Evangeliet.
Jeg er ikke redd fordi jeg mister troen.
Jeg er redd fordi den er sterkere enn noensinne.
Hvis vi ble dømt i denne stund, hvor mange her ville da brenne?
Fru Raven? Eller tilgir Gud henne for at hun har mistet forstanden?
Politisjefen? Vi har alle sett hovmodet hans.
Ville du?
Jo mer jeg tror, desto tryggere blir jeg på at det er mitt ansvar å redde dem.
Og jeg har aldri vært så redd.
Er du der?
Er du der? Er du der?
- Hva ser du etter, Nathalie? - Det vet jeg ikke ennå.
Mine venner... Kan dere samles her?
- Fru Raven? - Ikke akkurat nå.
De fleste av dere har kommet hit i mange år.
De fleste av dere kjenner meg, som jeg kjenner dere og familiene deres.
Vi kjenner hverandre altfor godt til at jeg skal behøve...
å preke.
I stedet prater jeg med dere her.
Jeg tror at dommedag er her.
Og jeg... Jeg ler fordi... jeg ser på tv.
Jeg...
Jeg liker baseball. Jeg...
Jeg hører på musikk. Jeg tar en øl nå og da.
Jeg er ikke dommedagstypen, det vet dere.
Og likevel... står vi her nå.
Jeg håper at jeg tar feil. Jeg håper politiet kan redde oss.
Men inntil da...
skal jeg gjøre hva jeg kan for å redde sjelene deres.
Be med dere.
Fru Raven, vær så snill.
Det er søtt av deg, men det trengs ikke.
Møllen er en god venn av meg.
Hva sa hun?
Hvordan er det mulig?
Vi traff hverandre i hagen min her om dagen.
Hun landet i hånden min.
Kan du i så fall forklare hva den gjorde her?
Jeg vet ikke.
Men jeg kan finne ut av det.
Er du der?
Jeg så ingen biler der ute.
Og her er det ingen.
Kanskje han kan gi oss skyss.
- Vet du om man kan tanke opp fra dem? - Ikke noe jeg har tenkt å finne ut.
Du er Eves ektemann, hva?
Ja. Vet du hvor hun er?
Dessverre.
- Jeg er Clay. - Kevin.
Barnet mitt gikk i klassen hennes, går...
Han var utendørs da alt dette skjedde.
Han er trygg et sted. Jeg vet det.
Det er han sikkert.
Har du sett ham?
Nei. Jeg beklager.
Du burde... Du burde bli her. Få litt hvile.
Jeg har ikke sovet på to døgn.
Du kan sette den i garasjen.
Hvorfor lyver vi for den stakkaren?
Vi burde fortelle ham det.
Han har en bil som virker og som du kanskje vet så sitter vi fast her.
- Det er din kone og ditt barn. - Som om du bryr deg om dem.
- Jeg ber ham å kjøre oss dit. - Bra.
- Klarer du å holde tåta? - Klarer du å overtale ham?
Unnskyld, jeg visste ikke at du var her.
Ingen fare.
Du syns vel også at jeg er gal.
Litt.
Kanskje jeg er det, men jeg merker at du ikke er deg selv. Kan jeg hjelpe?
De tok pistolen min.
Jeg tror ikke at de raner banken.
Jeg lot akkurat tre fanger rømme foran hele kirken.
- Hva så? - Det er min jobb å opprettholde loven.
Lover er bare en måte å forsøke å kontrollere menneskets natur på.
Som om det var mulig. Det kan ingen.
Ikke engang du.
Takk, Nathalie.
Det blir mat snart, om dere vil ha.
Nathalie?
Jeg tror at mitt nærvær gjør fader Romanov ille til mote.
Jeg insisterer.
- Du må spise, lille venn. - Det er så mørkt.
Jeg likte heller ikke mørket, men pappa kom på et botemiddel.
Han fant på eventyret Ugla som sa hva. Han skrev til og med en bok om den.
Ugler uler.
Ikke denne.
De andre uglene forlot ham i mørket fordi han var annerledes.
- Var han redd? - Ja.
Men han kommer på en måte å slutte å være mørkredd på.
- Hvordan da? - Jeg kan lese den for deg.
Bokhandelen har den sikkert. Skal vi sjekke?
Vi går til bokhandelen.
Ja da, det går vel bra.
Jeg rydder opp.
Hun forguder faren sin.
Han må være en bra kar.
Ja.
Hvor ille er det mellom dere to?
Er det så åpenbart?
Jeg var gift i ti år.
Ikke gift, siden vi ikke kunne gifte oss.
Men vi bodde sammen og jeg elsket henne.
Men hun var det mest enerverende menneske jeg noensinne har møtt.
Jeg vet når en kvinne er frustrert.
Kevin er en fin person. Han er snill og omtenksom.
Han har tålmodighet, han har et godt øre.
Han låter forferdelig.
Hans kjærlighet til Alex er uendelig og han trenger hennes kjærlighet like mye.
Han trenger den så mye at han aldri har kunnet si nei.
Og nå har det satt henne i fare.
Jeg er glad for at han ikke er her.
I Faderens, Sønnens og Den Hellige Ånds navn
velsign oss, Herre, og dine gaver som vi tar imot fra Din milde hånd
gjennom Jesus Kristus, vår Herre.
I Faderens, Sønnens og Den Hellige Ånds navn. Amen.
Hva leser du, fru Raven?
En dagbok skrevet av en av de første prestene her. Den var på kontoret ditt.
Hvis du lurer på kirkens historie, så hjelper jeg gjerne til.
Dette er ikke første gang at naturen har blitt levende.
Seks personer omkom i dyreangrep her i Bridgeville den 12. Mai 1860.
Fem til neste dag og tre til følgende dag.
Tror du at det kan kobles til det vi så der ute?
- Ja visst. De kaller det Den svarte våren. - Nathalie, jeg...
Du leter etter svar.
Det gjør vi alle. Det er menneskelig.
Men jeg ber deg å lete i Bibelen.
Der er svarene.
Ikke bare på dette, men på smerten din også.
Hvorfor lete...?
Vet du engang hva du leter etter?
Der er det.
Hva?
Det jeg leter etter.
- Den var stor. - Jeg tar den.
Nei!
Jeg fant den.
Takk.
Middagen er servert.
Takk.
Lei for det der med pistolen.
Så du noen andre der ute? Vi har prøvd finne en bil som funker.
Du har ikke vært ute på en stund, hva? Bilene virker ikke lenger.
Vi kjørte i tåka da vi kom hit.
Jeg kjørte rundt og lette i går.
Jeg så noen biler på vei bort fra byen. Helt plutselig stoppet de, samtidig.
Jeg har sett noen biler som funker, men de fleste har bare dødd.
Jeg fikk denne fra en sånn overleverfyr.
Jeg ville ha en familiebil, men Toby syntes at den var så kul.
Eieren kalte den for en "bug out-bil".
Så gammel at den manglet styreenhet om utenomjordiske slo ut teknikken vår.
Jeg vet ikke mer.
Jeg vet bare at det er en av få som funker.
Hvis du visste hvor stolt Toby var da han kjørte i den.
Eve og jeg... Vi har en datter.
- Hun heter Alex. - Hvor er de?
I kjøpesenteret.
Det er dit jeg er på vei. Jeg håpet at du kunne kjøre oss.
Det hadde jeg gjerne gjort
men bensinen begynner å ta slutt
og jeg trenger hver eneste dråpe for å finne sønnen min.
Jeg beklager.
Du kan vel sove på saken?
UGLA SOM SA HVA?
BARNEHJØRNET
Ålreit...
"Det var en gang en ugle som sa 'hva' og ikke 'uhu'."
Er du sikker på det?
Vil du heller høre på deres syting om at vi er barnslige eller bli en helt?
Så Zoe kan si: "Å, du er så sterk. Jeg vil ha deg, Ted."
- Hold opp. - "Ted, dine tynne armer er så sexy."
Dessuten trenger vi ikke gå ut.
Denne var i sportsbutikken.
Jøss, du er en forstyrra jævel.
Nå setter vi i gang.
Du er sikker på at det er ufarlig, hva?
Vi la igjen to soldater i en kundevogn og ikke engang et jafs.
Hvis vi ser noe, lukker vi døren, ok?
Ok.
- Hørte du noe? - Det er ingen fare.
Da sveiver vi inn.
Går det bra?
Ok, der er hun.
Jeg holder døren.
"Da sa ugla: 'Dere kan ikke bestemme at jeg ikke får si hva.'
Men de andre uglene bare uhuet."
Det var ikke snilt.
Neste. Klar?
- Helvete! - Pokker!
Jeg har den.
Slutt! Den sitter fast.
Drit i det. Ja...
Ikke slipp linen, da finner jeg ikke fram.
Ted!
Ted?
Ted!
Bli her.
Ted!
Hjelp!
Hjelp! Vær så snill!
Noen!
Hjelp!
Lila? Lila!
- Lila? - Alex!
Hvor er du?
- Jeg er redd. - Jeg vet det, men vi må vekk herfra.
Det var et uhell! Det var ikke meningen!
- Hvor? - I bokhandelen.
Løp.
- Herregud! - Hjelp!
Copeland-jenta, ja.
Alex, hjelp!
Hvor er du? Lila! Lila!
Hva faen er det der?
- Er hun der inne? Flytt dere! - Nei. Ikke slipp det inn!
- Mamma! - Lila!
Se på det der!
- Hvis vi åpner døren, dør vi. - Hjelp! Nei!
- Alex! - Jeg visste ikke at hun var der!
Mamma!
- Du kan ikke gå dit. - Lila!
Løp, lille venn!
Løp!
Eve.
Er alt i orden? Hva skjedde?
Jeg bare...
Jeg sloss imot... så mye jeg kunne.
Hun bekymrer meg.
Hun har alltid vært litt smårar.
Men hun skader seg selv.
I går kveld fikk hun for seg at edderkoppen var Gud.
Først møllen, så dette. Det er avgudsdyrking.
Hvis dette er dommedag, kommer hun til å dømmes for det.
Og om det ikke er det?
Du har ikke vært der ute. Ikke på samme måte som jeg.
Da jeg var der...
følte jeg noe.
Hva da?
At det kjente meg.
LYDDEMPERE LIVSTIDSGARANTI
Jeg beklager.
- Vær så snill. - Jeg må finne sønnen min.
- Du hadde gjort det samme. - Bilen din funker.
- Du er min eneste sjanse. Forstår du? - Ja.
- Skal du eller jeg fortelle det? - Jeg tar meg av dette.
I så fall hadde vi ikke vært her fortsatt.
Du får meg ikke til å ombestemme meg.
Sønnen din er død.
Vi så ham.
Du lyver.
Jeg beklager, men det er sant.
Du lyver.
Dere lyver.
Hvis du hadde sett det vi så, så hadde du forstått.
Dere sa ingenting da jeg viste bildet.
Dere lyver for å få bilen min. Jeg gjør det ikke!
Jeg har tenkt å finne sønnen min. Han lever!
Jeg vet det.
Fortell ham det.
Fortell ham det!
Han er død. Jeg ba dem om å ikke fortelle deg det.
Hvorfor?
Jeg ville ikke knuse håpet ditt. Jeg er lei for det.
- Det er jeg virkelig. - Ikke si sånt.
- Han kommer ikke tilbake. - Vær stille!
Dere får ikke bilen. Dere får ikke...
Jeg dreper dere om jeg må.
Skyt ham!
Kom igjen. Skyt ham!
Jeg er lei for det. Det var ikke meningen.
Hent håndkleet!
Har du et belte?
Her. Spenn til.
Han dør om han ikke kommer til sykehus.
Jeg er virkelig lei for det. Men dere må forstå...
Det var et uhell. Vi prøvde å hjelpe, men dreit oss ut.
- Shelley mistet jenta si på grunn av det. - Jeg er lei for det. Det skjer ikke igjen.
Det sa du da du hadde kastet ut vennene mine også.
- Ikke se på meg. Jeg er ikke konge her. - Hva gjør vi?
Zoe sto Ted nærmest av alle. Hun burde få uttale seg.
Hva jeg syns?
Den som utsetter gruppen for fare skal kastes ut.
- Er det en regel eller ikke? - Dette er helt vilt.
- Jeg syns at vi stemmer om det. - Kanskje vi bør vente.
- Til politiet kommer. - Politiet?
Vil du vente på faren din?
Hva hadde han gjort om han var her? Politisjef Heisel er ingen pyse som deg.
Dette må være et felles valg. Vi stemmer, ok?
Alle som syns at vi skal tilgi Vic for at han brøt reglene
holder opp hånden.
Alle som syns at Vic skal kastes ut fra senteret
i følge de regler som vi kom overens om...
Dere dreper meg.
Hent en ryggsekk fra butikken og samle sammen Vics ting.
Pakk proviant for tre dager...
en lommelykt og noe å forsvare seg med.
Hei sann.
Sånn ja.
Vær så snill, Nathalie. Du skremmer kona mi.
Å, ikke vær redd du.
Disse skapningene ville aldri skade oss.
- Du så hvordan det gikk med Mikhail. - Det var sikkert en grunn.
Har naturen noensinne handlet uten grunn? Moder Jord tar aldri feil.
Hun vet hva hun gjør, og det kommer vi også til å få vite om vi iakttar henne.
Fader, vær så snill.
Bibelen advarer om falske profeter.
Hun dyrker en falsk gud i kirken din.
Jeg når ikke fram til henne.
I begynnelsen nådde du ikke fram til meg heller.
- Det var annerledes. - Du visste nøyaktig hva du gjorde.
For en utenforstående hadde det virket grusomt.
Men du nådde fram til meg.
Fader...
du nådde fram til meg.
Jeg vet at dette kan virke hardt...
men om jeg kan redde sjelen din er det verdt det.
Du må drepe edderkoppen.
- Kommer ikke på tale! - Vær så snill.
Drep edderkoppen.
- Redd deg selv. - Jeg dreper den ikke.
Fru Raven, dette er ingen straff. Jeg prøver å hjelpe deg.
Om jeg får be...
- drep edderkoppen! - Utelukket!
Nei! Nei!
Vær så snill.
Nei! Nei!
Jay, du ble også anklaget. Men du ble ikke kastet ut. Alle gjør feil!
- Dette er ikke riktig! - Vi har stemt om det.
Vi må være trygge her inne.
Slipp meg. Jeg skal gå.
Faen ta dere.
Faen ta dere, alle sammen.
Jeg vet at mine handlinger i dag...
framstår ufølsomme og bryske.
Men dere må forstå at de er det motsatte.
Det var en barmhjertighetsgjerning.
En fortapt sjel fikk hjelp til å finne sin vei til himmelen.
- Du spurte meg hva jeg tror foregår. - Det gjør jeg ikke lenger.
- Jeg vil gjerne svare. - Vi er ikke interessert.
Ingen er interessert!
Jeg er det.
Så, så.
Jeg løy.
- Hva mener du? - Jeg sloss ikke imot.
Jeg gjorde ingenting. Bare ventet på at det skulle drepe meg.
Det kom, så på meg og forsvant.
Hvorfor ville det ikke ha meg?
Shelley, jeg beklager.
- Jeg vil ikke være hos dem lenger. - Du kan bli her.
Kyle, kan du hente et teppe til Shelley?
Her. Du kan ta mitt.
Takk.
Du hadde rett. Alex er en løgner.
Vi må stikke.
Jeg må lete etter sønnen min.
Bli med oss.
- Hopp inn i bilen nå. - Clay...
Han er der ute. Jeg vet det.
Ok.
Tekst: Nina Maria Eidheim